Følgende rapport til Det Kongelige Geologiske Selskab -
- af undertegnede Alexander Saxton -
- er en sandfærdig skildring af hændelser, -
- som ramte selskabets ekspedition i Manchuriet.
Som ekspeditionens leder må jeg tage ansvaret, -
- for at den endte katastrofalt.
Men jeg lader selskabs ærede medlemmer beslutte, -
- hvem der var skyld i katastrofen.
Beklager, alt er optaget.
Jeg hedder Alexander Saxton.
Jeg sendte et telegram for tre uger siden -
- og bad Dem reservere en plads til mig.
Jeg kan intet gøre.
Hallo? Ja... Ja.
Men se, hvem der er her! Professor Saxton, formoder jeg?
- Dr. Wells. - Hvad laver De i Shanghai?
- Hvad med Dem? - Jeg indsamler prøver.
Dette er professor Saxton. Han sysler med fossiler og ben.
- Goddag. - Ms Jones har assisteret mig.
- Bakteriologi. Udmærket tekniker. - Af at være kvinde, mener han.
Undskyld mig.
To private kupeer til Moskva.
- Er det alt? - Og tre bure med dyr.
- Umuligt. - Det her hjælper måske?
Tak.
Det er amerikansk ekspertise.
I Storbritannien kalder vi det bestikkelse og korruption.
Undskyld mig, sir.
Ud med jer!
Halt! Sir Alexander Saxton?
- Ja? - Kaptajn O'Hagan, sir.
General Wang sendte mig for at hjælpe.
Nu husker jeg det! Jeg har Deres Excellences billet.
- Det er Deres billet. - Tak.
Herren forbarme sig over hans sjæl.
Ikke fordi han fortjener det, den medtagne tyv.
- Har De hans ting? - Kendte De ham?
Låsesmeden Krasinsky kunne åbne hver eneste kuffert med en hårnåI.
Tyv? Men han var jo blind.
Blind? Han så en betjent på flere kilometers afstand.
Det var pokkers!
Djævelens værk.
Kan jeg hjælpe Dem, fader?
- Deres? - Ja. Jeg forlanger en forklaring.
Det, De har her, er ondt og skal tilintetgøres.
- Inspektør Mirov. Hvad er det? - Fossiler.
- Hvad er et fossil? - En sten.
- Sten? - Det er vel ikke dyrebart, som guld?
Guld? Det er laboratorieprøver. Intet af værdi for tyveknægte.
Hvor Gud findes...
Er der altid plads til korset.
Endda på dette stengulv.
Men Satan er ond.
Og hvor ondskaben findes, er der ikke plads til korset.
Vrøvl. Et taskenspillerkneb.
Kaptajn, Vil De bede Deres mandskab laste burene?
Er I klar?
Løft det op. Fart på!
- Er disse bure sikre? - Det er derovre, sir.
Vær forsigtig med denne.
Kom med mig.
Hvad skal De forbløffe videnskaben med denne gang?
Det kan De læse i selskabets årsrapport. Et mærkeligt fossil.
Fossil? Men det lever jo. Jeg hørte det.
- De tager fejl. - Så behøver De ikke made det.
Det har ikke spist i to millioner år.
Sådan kan man også spare på madudgifter.
Drager!
- Hvad er der, Alinka? - Ja, grevinde?
- Har De et pengeskab? - Ja. De skal få en kvittering.
Undskyld mig...
Alinka er bange for noget. Hvad har De i det bur?
Intet, der vil interessere Alinka.
Hun plejer at holde af englændere.
- Det gør vi polakker. - Jeg er beæret.
England. Dronning Victoria, teboller, Shakespeare...
Jeg beundrer Polen. Der er et bånd mellem vores lande.
Min mand, grev Petrovskij, siger, at i 1400-tallet -
- forrådte jeres kong Henrik os for russerne.
Jeg håber, at I godtager mine dybeste undskyldninger.
Hun er virkelig bange.
Gud ved, hvad det er...
Må jeg følge Dem til kupeen?
- Er det Deres? - Tak.
- Undskyld mig... - Ja?
Jeg stod på perronen, da galningen fremturede.
- Ja? - Jeg er ingeniør, en forsker.
Det er almindelig kridt.
Hvorfor kunne det ikke skrive på buret?
Hypnose. Yoga.
Mystikere kan være overbevisende, de kan til med hypnotisere sig selv.
Vi henter frisk mad. Hvem står for omkostningerne?
Bare nævn mig beløbet.
Hvis nogen skulle bore et lille hul i buret i løbet af natten -
- og tage et kig indeni, så er jeg meget taknemmelig.
Det er i orden.
- Hjælp mig. - Hvordan dog?
- Er dette nummer otte? - Ved siden af. Wells' kupé.
Kom nu, græd ikke.
Det skal nok gå.
Undskyld mig.
Undskyld. De er gået forkert. Nummer otte. Ser De?
8A, nedre køje.
8B, øvre køje.
Jeg ville have denne kupé selv. Undskyld, jeg står i vejen.
Jeg har ingen billet, men jeg må ud af Shanghai.
- Jeg kan sikkert hjælpe. - Damen har bekymringer.
- Hvad skal vi gøre ved det? - Vil De ikke...
Kan De ikke dele kupé med en anden?
Vi kan sikkert finde ud af noget meget fint alle tre.
Det stinker som Helvede på toget. Det ved selv hunden.
Hvad skal jeg tage på, når englænderen kommer på besøg?
Du er sikker på dig selv.
Den blå med udskæring. Eller måske den røde.
De spøger med hendes udødelige sjæl.
Det er derfor, vi har dig, Pujardov. Vores sjæle er dit problem.
Hun er bange for noget.
- Sig mig, Pujardov... - Ja?
Hvilken en skal jeg tage på for englænderen?
- Den røde eller den blå? - Det er nok!
- Jeg forbyder Dem at tale sådan! - Forbyder?
Undskyld, Deres Excellence.
Jeg er bekymret for grevindens åndelige tilstand.
Det løb af med mig. Jeg skal bede om ydmyghed.
Bed ihærdigt, Pujardov. Ellers må du også bede om et job.
I Faderens, Sønnens og Helligåndens navn...
Det er stykket, som jeg spillede. Hvem kan det være?
De ville se os?
De ved måske, hvad der skete med drageren?
- Jeg har ingen anelse. - Og De?
Det kan have noget at gøre med burets indhold.
Jeg er enig. Han forsøgte at åbne det, og noget skete.
Hvadbehager?
- Han blev heldigvis afbrudt. - Ja. Af hvem?
Hvorfor er du så bange for at åbne det?
Måske er det min skyld. Jeg bad drageren kigge.
Det angik ikke Dem. Heller ikke Dem.
Godnat.
- En død, en savnet. Vi åbner. - Det kommer ikke på tale.
Giv mig nøglen!
Konjiev! Se, om de kan åbne buret med den.
Fart på!
Du godeste. Det er drageren.
- Hvad var det? - Et fossil, sagde jeg!
- Abemenneske, to millioner år. - Mener De...
At en abe, der levede for to millioner år siden -
- dræbte manden, lagde ham ind, lukkede og stak af?
Ja! Den er i live. Det må den være!
Spær ham inde. Vi skal gennemsøge toget og dræbe den!
Det skal gøres diskret. Jeg vil ikke skræmme passagererne.
Mit glas er tomt.
Åh, undskyld! Jeg havde tankerne et andet sted.
- Hvad er der? - Jeg kan ikke fortælle det.
- Godaften. - Godaften.
Godaften. Har vi ikke mødt hinanden?
- Det tror jeg ikke. - Jo, i guvernørens palads!
- General Wang. - De tager fejl.
Jeg siger undskyld. Det var en anden.
- Hvad er der? - Fiskeøjet. Det er hvidt.
Naturligvis. Det er kogt.
Kogt? Ja.
- Er det sandt, at de er læge? - Spørg mig, når jeg har spist.
- Det haster. - Og symptomerne er?
- Han er død. De så ham jo. - Åh, ham. Jeg kan ikke hjælpe ham.
Endnu en er død. Samme hvide øjne. Jeg vil vide dødsårsagen.
- Hvem er død? - Bland Dem udenom! Glem det.
Undskyld mig.
Er fossilet stadig på fri fod?
Fossilet er nok stukket af, hoppet af toget.
Jeg må have hjælp af Dem, Ms Jones.
I Deres alder er jeg ikke overrasket.
- Med en obduktion. - Det er ikke det samme.
Det var usædvanligt...
Tydeligvis en genetisk defekt.
Skalpel.
Kan De holde den?
- Hvad laver han? - Trepanerer.
Bliv endelig siddende!
De havde altså tænkt at spise alene, sir Alex?
Jeg har spist under værre vilkår og haft værre selskab.
- Båndsav. - Værsgo, doktor.
Er De sur, fordi De har mistet Deres kasse med knogler?
Den kasse kunne have løst mange af videnskabens gåder.
Hvis evolutionsteorien bekræftes, hvis biologien revolutioneres, -
- fastslås menneskets oprindelse.
Jeg har hørt om evolutionen. Den er umoralsk!
Det er fakta, og der er ingen moral i kendsgerningerne.
Og drageren? Og tyven på stationen?
- Hvad er der med dem? - De er døde.
- Bar Deres væsen ansvaret for det? - Sikkert.
Og det bryder De Dem ikke om?
En drager og en tyv?
De har ret. Jeg er ikke så berørt, som jeg burde være.
Kan De sige, hvordan han døde?
Blød som en barnenumse. Var denne mand rask i dag?
- Absolut. - Det er en mutation, en misdannelse.
Hvorfor er denne hjerne så speciel?
Indlæringsproces og hukommelse er indpræget i den normale hjerne.
Det efterlader en rynket overflade.
Denne hjerne er tømt. Hukommelsen er blevet fjernet.
Som kridt, der kradses ud fra en sort tavle.
Kom ind!
Tak. Vær så god.
Det tager ikke lang tid.
Det er dr. Wells.
Er alt i orden?
Miss? Er De der?
Kom ind.
- Har De det bedre? - Ja.
- Er der noget galt? - Kvinden, der blev myrdet...
Ingeniøren, skakspilleren De ved, sagde, hun var international spion.
Ja, det ved jeg.
Jaså? Kan det have noget at gøre med hendes død?
- Hvad tror De? - Dr. Wells og jeg obducerede hende.
Hendes hjerne var helt glat, ligesom dragerens.
- Jeg har en teori... - Som politimand er jeg ikke belæst.
Jeg skal forklare det enkelt. Antag, at skabningen, den I har dræbt...
Kunne tage ideer fra folks hjerner og flytte dem til sin egen.
- Sugede den andres hjerner ud? - Absorberede, gennem øjnene.
Det var vores første ledetråd. Øjnene var hvide.
Hvis bæstet havde absorberet Deres hjerne, -
- ville det have Deres dannelse. Det ville være lige så klogt som Dem.
Klogere, for min viden blev tillagt dets nuværende kundskab.
Professor, spion, drager, tyv.
- Hvad var skabningen ude efter? - Det ved vi ikke.
- Den er jo død, men alligevel... - Hvad?
En sådan skabning.
Hvordan skulle den kunne dø?
Inspektør? Jeg fandt dette. Dyret havde det.
- Havde dyret det? - Giv mig det!
- Det tilhørte grev Petrovskij. - Hvordan ved De det?
Jeg så ham lægge det i pengeskabet.
StåI, hårdere end diamant. Det er derfor, spioner vil have fat i det.
Fransk, tysk og engelsk. Men de spilder deres tid.
Hovedsagen er formlen.
Og den, mine herrer, er i tryg forvaring... heroppe.
- Hvad skete der med spionen? - Hun er død.
Fossilet, eller hvad det end var, dræbte hende, men faren er ovre.
- Dyret er ikke dødt. - Jeg satte fire kugler i ham.
Tror De, ondskab kan dræbes med kugler?
Satan er i live.
Den onde er iblandt os.
Beholder.
- Hvad skulle være i øjenvæsken? - Det ved jeg ikke.
- Det er utroligt. - Hvad?
Det er det sidste, væsenet så.
- Politiassistent. - Billedet er gemt i væsken.
Skabningens billedhukommelse sidder ikke i hjernen, men i øjet.
Genkender De noget?
Det er en brontosaurus! En flyveøgle.
- Utroligt. - Det er ikke et kort.
Det må være Jorden set fra rummet.
Jeg vil ikke trænge mig på. Folk på toget er ved at være bange.
Folk på lange rejser keder sig. De vil have spænding.
- Så er der ingen fare længere? - Det er forbi.
Og Deres videnskab? Evolutionen, som De talte om?
Se selv.
Kom, Pujardov!
Jeg vil vise noget.
Se.
Det er Den Hellige Skrift!
På den anden dag skabte Han jorden...
- Hvor fandt I den? - Der, i skabningens øje.
- Satans øje. - Sludder!
Der er en rationel forklaring.
- Kender De den? - Nej.
Ikke endnu.
Før faldet, inden Satan forvistes fra Guds trone, -
- kiggede Den Onde ned fra himlen.
- Og Den så... - Sludder!
Pujardov!
- Pujardov! Hvor er han? - Det ved jeg ikke.
Han er blevet skør.
Jeg ser i bagagevognen.
- Leder De efter tyven, Ms Jones? - De kender til det.
Hvad er det her for ståhej?
Hvis De finder øjet, får De 1000 rubler.
1000 rubler for et øje?
Der er noget indeni, billeder.
- Billeder af hvad? - Billeder af Jordens historie.
- Billeder af Jorden fra rummet. - Hvem har set sådanne billeder?
Dr. Wells, professor Saxton og den søde grevinde.
Jeg forstår.
Nåde! Nåde!
Vil De slå mig ihjel?
Nej, der er ikke noget anvendeligt i Deres hoved.
Endnu et mord.
- Stands toget! - Jeg vil af!
Man har talt om at stige af. Det kan I godt glemme.
- Jeg anmelder det. - Jeg er ingen musjik!
Jeg skyder den, der prøver at standse toget.
Så skyd, enfoldige usling!
Hvem har set sådanne billeder?
Dr. Wells, professor Saxton og den søde grevinde.
Wells, Saxton, grevinde.
Er skabningen død eller ej?
Hvis den er, hvem dræbte så Ms Jones?
- Har De nogen anelse? - Nej, det har jeg ikke.
Men jeg bad konduktøren standse toget ved næste station.
Hvad foregår der?
Fortæl, hvem du er.
Sig det. Jeg vil tjene dig.
Jeg vil hjælpe dig.
Det er som en smitsom sygdom.
- En sygdom giver altid symptomer. - Feber.
I kan tage temperaturen på alle.
Men øjnene? Hvorfor bliver de hvide?
Tror De på det med de rædsomme, hvide øjne?
Ja, den del er rigtig.
Overbetjent. Der er kun Dem tilbage.
- Hvad er der med mig? - Deres øjne.
- Vi må undersøge Deres øjne. - Ja.
I kan teste for radioaktiv stråling.
Røntgen? Ja, men hvordan skulle jeg gøre det på et tog?
- Er De også forsker? - Ingeniør, men jeg er nysgerrig.
Det er beundringsværdigt.
Jeg foreslår, at De beder folk holde sig i grupper eller par.
Hvis nogen kommer ud for noget, kan man advare andre.
Ingen må lades alene.
Nyheder fra toget.
Toget ankommer om præcis 14 minutter.
- 14 minutter? - Ja, det står der her.
Ikke med ord, men i kode, eders Nåde. Det er som et andet sprog.
Jeg kender til telegrafi, gamle. Jeg kender til tog og strøm.
Op på benene med jer, alle sammen! Ud med jer!
Jeg tror på Gud, men vil ikke blive hånet.
Nej.
Det ville jeg aldrig gøre.
Sig mig, gamle mand.
- Tror du på Djævelen? - Ja, Deres Nåde.
Godt. Send et telegram.
Skriv, at kaptajn Kazan ved, at heste har fire ben.
Han ved, at mordere har to arme.
Men Djævlen må stadig være bange for -
- en ordentlig kosak, ikke?
Jordens tyngdekraft. Ved De, hvordan man måler den?
Jeg vil vide, om man kan betvinge kraften.
Om man kan komme forbi jordens tyngdefelt og nå ud i rummet?
- Ikke endnu, men snart. - Engang i fremtiden?
En matematiker, Tjovkovskij, har ideer om raketter.
Maskiner, der kan flyve trods tyngdekraften.
Kender De ham?
Han var en af mine lærere. Han var som en far for mig.
Men hvorfor skulle en mand som De være interesseret i...
Hvad tror De, at det bunder i?
Se her. Det er det, vi så i mikroskopet.
Det viser jorden fra rummet.
- Hvad betyder det? - At for millioner af år siden...
Kom en intelligensform til Jorden fra en anden planet.
Jordens atmosfære var ny, anderledes.
- Men den lærte at overleve. - Hvordan?
Ved at træde ind i et jordvæsens krop og hjerne.
Fossilet, som jeg tog med mig.
Overlevede den i fossilet? Og blev vækket til live?
- Netop. - Fortsæt, professor.
Dyret, De skød, var bare vært.
Da dyret døde, flyttedes den overjordiske intelligens -
- på en måde til en anden vært.
Den lever inde i nogen på toget.
De er en dygtig detektiv. De har fundet ud af alt, bortset fra værten.
Det er næste trin.
- Det her kan være praktisk. - Godt, at I er sammen.
- Men hvad hvis monstret er en her? - Monstre? Vi er jo briter.
- De må have set noget. - Jeg sagde jo, jeg sov!
Han kendte til de hvide øjne. Han fortalte mig det.
Lyset var tændt, da De faldt i søvn.
- Og da De vågnede? - Det var slukket.
- Er De sikker? - Absolut. Det var mørkt.
Jeg tændte lyset, og da så jeg ham ved siden af mig.
Da vi udførte prøven, var det tændt.
Mester...
Kommissær.
Hvad sker der med stålet i høje temperaturer?
Det bliver stærkere.
- Hvilke temperaturer for eksempel? - 10.000 eller 12.000 grader.
- Hvor på Jorden er det så varmt? - Ingen steder på jorden.
Zaren skal høre det her! Jeg vil lade Dem sende til Sibirien!
Jeg er i Sibirien.
Dette er grevinde Irina Petrovska. Jeg er grev Maryan Petrovskij.
Excellenser, jeg siger undskyld.
Greven og grevinden er undtaget fra vores ordrer.
Vær venlige at eskortere dem til deres vogn.
Bønder. Bønder!
- Er De grevinde? - Nej, amerikaner.
Og jeg er ikke vant til chikanerier.
Han lod os ikke stige af toget. Det er ham, der bærer ansvaret!
- Jeg er politiinspektør. - Alle er anholdt!
Også Dem.
Hvem er morderne? Hvem er urostifterne?
Hvem er de udenlandske kræfter?
Hvem er det?
Bare rolig. Jeg vil ryge dem ud.
Hvad taler han om?
- I briter tror på ytringsfrihed? - Ja, mon ikke.
Skal De ikke efterforske, i stedet for at plapre?
Det her er skandaløst!
De er altså inspektør?
Ja, kaptajn. Jeg hedder Mirov.
Mirov? Jaså? Mirov.
Det er et godt russisk navn.
Hvad ved De om uhumskhederne der foregår her, Mirov?
- Uhumskheder? - De ved, hvad jeg gør, inspektør.
Peg de mistænkte ud, så lover jeg at få sandheden ud af dem.
De tager fejl, sir.
- Tager jeg fejl? - Tåbe!
Flyt jer. Flyt jer...
Ellers kaster jeg en forbandelse.
Han har det onde øje.
Vogt jer for Satans vrede.
Tåbe, ikke?
Ned på knæ, munk.
Vi må prøve at forhindre det!
- Han ville beskytte jer. Hvorfor? - Han er gal.
- Hvem er De? - Jeg er politimand, sagde jeg.
Nej!
I så hans øjne. Hvis I ser ind i dem, dør I!
Kom ind i mig, Satan!
Riget, magten og æren er dit!
Ske din vilje, som i Helvede på jorden!
Dræb alt! Dræb alt, hvad der kommer i nærheden af døren!
- Tænk, hvis munken er uskyldig? - Dem er der masser af.
Nu får vi bønderne ud herfra. Hurtigt!
Alle vender tilbage til bagagevognen. Skynd jer!
Sådan.
Han myrder i mørke. Han kan ikke i stærkt lys.
Tag Dem af de andre. Jeg klarer mig. Fart på!
Tag det her.
Trods alt, havde Pujardov en vis hengivenhed for Dem.
Alligevel ydmygede De ham ofte, tilmed foran grevinden.
Han er død. Du dræbte ham!
Det er for sent at dræbe Pujardov.
- Du skal blive hængt! - Den stakkels munk.
Han elskede dig højere, end han elskede løftet om himlen.
Gå derhen! Hurtigt! Irina, bag mig.
- Det er forkert at dræbe mig. - Hvem er du?
Det er svært at forklare det i ord.
Jeg er en slags energi indeni denne skal.
- Hvor kommer du fra? - En anden galakse.
Jeg kom her med mine egne.
Jeg blev efterladt. Det var en ulykke.
Jeg overlevede i protozoer, fisk, hvirveldyr.
Deres planets historie findes inde i mig.
Tryk af, så sætter De en stopper for det.
- Hvad skal jeg gøre med Dem? - Lad mig gå.
- Det er umuligt. - Det er muligt.
Jeg vil lære jer at kurere sygdom, smerte og sult.
Vent! Der er noget mere.
Saxton!
Løb!
Slip mig!
Nej!
Saxton! Gudskelov.
Flyt jer. Giv plads.
Moskva beder os standse toget ved sporskiftet.
Så dør alle om bord!
Det står der.
Det er måske krig. Det er måske krig.
Slut
Tekster: Simon Nielsen www.sdimediagroup.com